Hvor er Harris?
Mor?
Hej.
Hej, mor.
Hun bliver ved med at spørge efter en Harris. Hvem er Harris?
Harris var mit første fejltrin.
Kan du huske dit første fejltrin?
Det var bare noget, du drømte.
Dit første fejltrin er ligesom dit første kys. Du glemmer det aldrig.
Nu skal du bare hvile dig.
- Du har aldrig fortalt om en Harris. - Det skulle være en overraskelse.
I kan da godt lide overraskelser, ikke?
Er han en gammel kæreste?
Ja, min og Buddys.
Buddy var også forelsket i ham.
Harris og jeg slog Buddy ihjel.
- Hvad er det, du siger, mor? - Nina, hun har ikke myrdet nogen.
Se på mig, mor. Prøv at koncentrere dig.
Buddy!
- Hej, smukke. - Hej.
Jeg har siddet i en bus i syv timer. Jeg er ikke smuk lige nu.
Jo, du er altid smuk.
Det bliver din opgave at få forhindret brylluppet.
- Min? - Du er Lilas sidste håb.
Jeg er ikke nogens sidste håb.
- Det skal nok gå alt sammen. - Connie, du er sådan en god mor.
Jeg var ikke nogen særlig god mor.
Du var en rigtig god mor, skat.
- Årh, hold da kæft. - Lad nu være, mor.
Jeg er ikke nogens skat.
Det var en fejl at opkalde den stjerne efter mig.
Hej, skat.
- Har du det godt? - Ja, selvfølgelig.
Jeg skal jo giftes. Nu skal jeg vise dig dit værelse.
- Jeg vidste ikke, her var så fint. - Min familie sover tornerosesøvn.
- Mit tøj er vist helt forkert. - Du er da fin.
Hvor har du fundet den bluse? Du finder altid nogle unikke ting.
Kom.
- Flot kjole. - De vil tro, jeg er Draculas brud.
Så frygter de måske mig mere, end jeg frygter dem.
Min familie er ikke bange for vampyrer. De er selv så blodfattige.
Nu skal jeg give dig en rundvisning.
Jeg mangler en åbningsreplik.
Pokkers også, at "Kald mig Ismael" allerede er taget.
Hvad med: "Det var den bedste tid, det var den værste tid"?
- Dur ikke. - Så må jeg finde på noget andet.
Ejer I også skrænten?
Ja, den er kendt som udspringsklippen i folkemunde.
Jeg har tænkt mig at blive til noget trods mine gode kår.
Se der. Der er en, du skal møde.
Harris!
Hej, Buddy.
Kom her.
- Stakkels båd. Hvem har passet den? - Tilsyneladende ingen.
Det er min storebror Harris Arden. Doktor Harris Arden.
- Den eneste, der arbejder for føden. - Jeg er ikke hans bror, men tyende.
Ann Grant.
Kendt for upassende påklædning.
Hvis de ikke gider passe båden, skulle de sælge den.
Hvad fejler den?
Mug, rankefødder, og så er den læk.
- Kan man stadig sejle i den? - Ja.
- Vil du med ud at sejle? - Jeg har vist brudepigeærinder.
Pas på.
Pip og Fitzgerald. Jeg vidste slet ikke, de kom.
Bord ni ser godt ud.
- Ann! - Hej, mrs. W.
Hvor er det dejligt at se dig.
Halvdelen af de gæster, jeg har placeret ved samme bord, -
- er vist enten dødsfjender, har haft kaotiske affærer, eller begge dele.
Jeg hører, at du vil beære os med en sang til receptionen.
Jeg tror nu ikke, nogen vil betragte det som en ære.
Hvad med at synge en af Schuberts smukke lieder?
Det er ikke den slags, jeg synger.
Men jeg kan klare "Time After Time" uden at synge falsk.
Nå... hvad gør vi ved det her?
Kunne vi ikke flytte Ellie og Joe Mortimer over til bord fire?
- Sammen med Fairfield? - Går det ikke?
Kan du ikke huske tennisskandalen forrige sommer?
Du altforbarmende. Godt, en af os er opmærksom.
- Tog Buddy dig med ned på stranden? - Ja. Jeg hilste på Harris.
Hvad skal vi dog gøre med Ellie og Joe Mortimer?
Her er et kort fra en, der hedder Peach.
Peach Howze LaMott. Har du hørt om hende?
- Det lyder som en stripper. - Mor har ikke kendt strippere.
Efterhånden er alt muligt.
- Hvorfor er du så besat af det? - Jeg er da ikke besat.
Hun nævner et par navne, og straks leger du detektiv.
Hun taler om folk, vi ikke kender.
Siger, at Harris var den eneste ene, og at de slog en ihjel.
Hun er jo lettere omtåget.
Jeg fornemmer bare, der er noget.
Hvem skal tale Lila fra den grønne kjole?
Hej, Ann. Hvor er det skønt at se dig.
Jeg står midt i en kjolekrise.
- Den klæder Ann meget bedre. - Hvor har du dog fundet de sko?
Det var vist et sted i The Village.
- Fandt du dem i en landsby? - Nej, Greenwich Village i New York.
Den champagnefarvede står flot til dit hår. Hvor bliver det sjovt.
Jeg kan slet ikke vente.
Hvad nytter ord
jeg s/ger d/g?
- Du er på nu. - Jeg vil ikke på. Jeg vil tilbage.
Beklager, den går ikke.
- Jeg begik et fejltrin. - Fejltrin er smukke.
De er med til at gøre det sjovt.
Jeg har jo den forkerte kjole på.
Jeg kan ikke tage ud at sejle i den her kjole.
- Mor forsøger at fortælle os noget. - Jeg synes, hun skal have fred nu.
Når jeg ligger for døden, må du gerne udspørge mig om mit liv.
Hvis du ikke vil give mor fred, så giv dog mig fred.
- Vi skal ikke skændes nu. - Der er ikke noget at skændes om.
Jeg vil ikke lade dig pine mor. Ikke nu.
- Hvabehar? Pine mor? - Undskyld, dårlig formulering.
Så jeg piner hende, og du glæder hende ved at få mand og børn?
Jeg gider ikke længere undskylde, at jeg har et godt liv.
- Der kommer dit liv jo. - Ethan kigger hele tiden på mig.
Hvorfor faldt aben ned fra træet?
- Fordi den var død. - Kom og sig hej til mormor.
- Er hun død? - Nej, hun hviler sig bare.
Hun bliver så glad for at se jer. Kom så.
Der kan du selv se. Hun sover bare.
Men hun dør snart.
Hun har haft et godt og langt liv.
Hun elsker jer to over alt på jorden.
- Må jeg godt røre ved hendes hånd? - Ja, du skal bare være forsigtig.
Er det nu, jeg skal på scenen?
- Du skal ikke noget, mor. - Hvor er min kjole?
Sov du bare videre.
Dengang du var lille, græd du altid, når jeg tog den kjole på.
- Den var et tegn på, at du gik. - Men jeg gik jo aldrig langt væk.
Jeg kom aldrig ud på den sejltur. Det skulle jeg have gjort.
Jeg skulle være taget med dem ud at sejle.
Er det ikke lidt tidligt?
I Newport begynder man efter frokost. Vil du have en?
Nej tak.
Hvem er Harris?
Harris er søn af vores gamle forvalter.
Det er løgn...
Det her er ikke vores sommerhus, men vores sommerresidens.
Og ja, Harris er forvalterens søn.
Om sommeren boede Harris og hans mor i lejligheden ud for køkkenet.
Gjorde de det?
Nå, men nu skal du hvile mundtøjet og tage en svingom.
Hvis det kommer til nævekamp under receptionen, -
- er det i hvert fald ikke bordplanens skyld.
Du er sød at skrue lidt ned, ikke?
Er dit jakkesæt klar til i aften?
Og du skal klippes.
- Jeg putter dem, så kommer jeg igen. - Mor! Ethan prutter!
Sæt dig ned, Chloe.
Hej hej.
Det får en på andre tanker, ikke?
Sagde du ikke for nylig, at du gerne ville have børn?
Jo, efter en hel flaske champagne.
Og jeg besvarede bare dit spørgsmål.
Jeg mente det faktisk.
Skat, kan vi eventuelt snakke om det, når min mor ikke ligger for døden?
Ja, undskyld.
Det virker bare, som om... Måske...
Måske er det netop nu, man skal overveje at skabe nyt liv.
Ja, det kan jeg godt se.
Hvad nu hvis jeg ikke har lyst?
Jeg mener ikke bare lige nu. Jeg mener...
...aldrig nogensinde.
Nu skal du hvile mundtøjet og tage dig en svingom.
- Hvordan har hun det? - Vist ikke så godt.
Nu handler det bare om at gøre hende så smertefri som muligt.
- Hun siger så mange underlige ting. - Det gør de i de sidste dage.
Medicinen gør dem meget døsige.
Hun har talt om... folk fra gamle dage, -
- som min søster og jeg aldrig har hørt om.
Det kan være folk, hun har mødt, eller noget, hun drømmer.
Det kan man aldrig vide.
Nå, mor? Er det bare noget, du ligger og drømmer?
Lila begår en stor fejltagelse, tror du ikke det?
Det er svært at sige.
Okay, jamen hvad synes du så bedst om ved Karl?
- Nej, jeg... - Ja? Jeg venter.
Karl er...
...høj.
Men hvis det er det, Lila vil.
Nej, det er det, Lila tror, det forventes, at hun vil.
- Det er noget andet. - Måske ikke for Lila.
Jeg synes...
Jeg synes, at hun skulle gifte sig med Harris.
Synes du det?
Han har været hendes sande kærlighed, lige siden vi var små.
- Er Harris forelsket i hende? - Det er alle. Jeg er.
- Er du ikke også det? - Hun er en af mine bedste veninder.
Tal med hende om det.
- Lad os springe næste dans over. - Nej, jeg er i stødet.
Netop!
- Hej, Ann. - Hej.
Søs, det var dig, der fik både udseendet og hjernen.
Du fik sikkert også talentet. Ja, jeg siger det bare.
Sæt dig ned, Buddy.
Der er også levnet kvaliteter til lillebror.
Jeg er gæv og god, når det hele brænder på.
- Du godeste, Karl. Hvor er du høj. - Tak.
Ann, har...
Har Lila fortalt dig, at Harris var den første, hun kyssede?
Jeg var 15. Jeg var nok tiltrukket af ældre mænd i den fase.
Harris har en granatsplint fra Korea lige her.
Det forkerte sted på det forkerte tidspunkt. Jeg er ingen helt.
Selvfølgelig er du det.
- Jeg har hørt, du er sangerinde. - Jeg synger bare lidt.
En dag kan man høre hende i Carnegie Hall.
Jeg er glad, hvis jeg en dag kan betale min elregning.
- Jeg lokkede dig vist til stranden. - Du havde været i fars whiskydepot.
Det var sidste udkald. Jeg skulle tilbage til kostskolen.
- Så måtte du tage dig af mig. - Du gik ud som et lys.
Nu må jeg vist krybe til korset.
Da du ikke kyssede igen, lod jeg, som om jeg besvimede.
Jeg kunne ikke komme ud af det på anden vis.
Du var meget overbevisende.
Så bar du mig op til huset, og...
Jeg må indrømme, -
- jeg forestillede mig, at jeg var Catherine, og du var Heathcliff.
- Harris er læge. - Ja, det har du sagt.
I Shelburne Falls, Massachusetts.
Det er hans hjemegn. Han ville praktisere blandt sine egne.
- Det er imponerende. - Kun Buddy er imponeret.
Harris, vil du danse med den vordende brud?
Med glæde.
- Ann og Buddy, kom med. - Jeg springer den her over.
Harris kæmpede i Korea, -
- kom hjem og blev læge i den her lille flække.
Han er sgu en ægte ridder.
Han er Lilas eneste ene, og hun er ved at ødelægge sit liv.
Du har fået nok nu.
- Det føles aldrig som nok. - Det er nok. Tro mig.
Hun taler hele tiden om en Harris.
Måske var han hendes livs store kærlighed, måske et fantasifoster.
Du lader til at være...
...mit livs kærlighed.
Jeg ved ikke hvorfor. Du er ikke nem, men jeg... elsker dig åbenbart.
Hvor er det sødt sagt.
- Sødt? - Det var ikke sådan ment.
Jeg elsker også dig.
Jeg har bare brug for mere tid.
Nina, jeg...
Jeg kan ikke blive ved sådan her meget længere.
Jeg kan ikke være med ved din mors dødsleje, -
- hvis jeg ikke engang ved, om jeg skal være i dit liv.
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg er nødt til at fortælle dig, at det måske er forbi nu.
Måske er det bare mig, der er usikker og forvirret...
...og rodet indeni.
Men hvis du bliver hængende og går og venter på, -
- at jeg skal forvandle mig til din drømmekvinde, -
- så må jeg sige, at du kan komme til at vente meget længe.
Lila, er det dig?
Jeg har det fint, Ann.
Luk op.
Hvad er der i vejen?
Ikke noget. Der er ikke noget i vejen.
Det kan jo ikke passe.
Det er bare bryllupsnerver.
Er du sikker på, at du vil giftes?
Så lille Karl kommer hjem og annoncerer stolt, -
- at han alligevel ikke vil giftes med mor.
Han vil giftes med Jean Harlow.
Men hvis I spørger mig, så har han fundet en, der er endnu bedre.
- Velkommen i familien, Lila. - Tak.
Jeg håber, du ved, hvad du går ind til.
Hørt!
- Som brudens meget stolte far... - Søs! Søs!
Ved du, hvad du har, søs?
Du har virkelig evnen til at elske.
Du er kærlighedens Einstein.
Der er så mange statuer af generaler og politikere, -
- men ikke nok statuer af sådan nogle som dig.
I denne verden, i den her verden, -
- er der så meget, der ligner kærlighed -
- og lyder som kærlighed og kalder sig for kærlighed...
...men ikke er kærlighed.
Det er bare mennesker, -
- der siger og gør det, de tror, man bør... sige og gøre.
Og du...
Du er bare den bedste.
Den bedste.
Skål for kærligheden. Og skål for dig.
- Nu skal du vist i seng, Buddy. - Festen er da ikke slut endnu.
Vi ville ud at gå en lille tur, ikke, Buddy?
Jo, en spadseretur er lige, hvad jeg trænger til.
Vi bliver nødt til at tale Lila fra det bryllup.
Nå, så det er vores opgave?
Ann, kom her...
Buddy! Kom, Buddy, nu sætter vi os ned her.
Ja, det er nok en god idé.
Nej, pas på!
Hej, I smukke mennesker.
Buddy...
Jeg gætter på, han har været sådan, siden han var 10.
Han begyndte først at drikke, da han var 12.
Han er jo en værre ulykkesfugl.
Men jeg holder nu meget af ham.
Det gør jeg også.
Godt, så er han puttet.
Du har en del erfaring med det her, ikke?
Han viste mig stjernen, han har valgt til dig.
Nå, den.
- Det er en fin, lille stjerne. - Ja, den er rigtig fin.
Den er fra Plejaderne.
Se, der er den. Lige deroppe.
- Går jeg for tæt på? - Nej nej.
Jeg mødte Buddy på college. Efter tre uger gav han mig en stjerne -
- og sagde, at pæonen var min blomst, -
- mursejleren var min fugl, og ahornen var mit træ.
Og han kunne blive ved.
- Var han forelsket i dig? - Nej.
Han var min bedste venindes lillebror.
Når vi gik rundt på campus, -
- sagde han altid, at mursejleren var min fugl, onyksen var min sten...
Til sidst spurgte jeg, hvorfor han altid sagde det.
Ved du, hvad han svarede?
Han gjorde det, for at jeg skulle tænke på ham, -
- hver gang jeg så pæoner, mursejlere, ahorntræer og så videre.
Som om han troede, at han ville... forsvinde en dag.
Er det ikke trist?
- Kan du se stjernen derovre? - Hvor?
Den mellemstore deroppe, -
- tæt på Orion.
Ja.
Det er vores stjerne.
Det er den, vi kiggede på, da du var en smuk, ung pige, -
- der blev kysset af en ældre fyr, der ikke havde lov til at kysse dig.
Og efter den weekend så du ham aldrig mere.
- Jeg burde stikke dig en lussing. - Ja, værsgo. Det burde du.
Du forventer dig meget. Men dit tøj er forkert, du siger det forkerte, -
- og før du ved af det, kan du ikke skelne dit liv fra dine fejltrin.
Du vil føle, at du gør alting forkert.
Hvad nu hvis der ikke fandtes fejltrin?
Du har vist ikke mødt mine mænd.
Jeg har mødt dem.
Men du ville ikke sige det, -
- hvis du havde set mig i en ankellang nederdel.
Jeg har set dig i en ankellang nederdel.
- Hvem er du? - Jeg er natsygeplejersken.
Din påklædning er temmelig aparte for en sygeplejerske, -
- hvis jeg må sige min mening.
Det må du i hvert fald.
Men du er en rigtig sygeplejerske.
- Du er uddannet sygeplejerske, ikke? - Jo.
Jeg kan gøre alt det, du har brug for.
Kan du fortælle mig, hvor mit liv blev af?
Jeg kan fortælle dig, at din stjerne er Alcyone, -
- at din sten er ametysten, og at din fugl er sangdroslen.
Nej. Min fugl er mursejleren.
Jeg er bange for, at du tager fejl.
- Tager jeg virkelig fejl? - Ja. Det gør du.
Kom ind.
Nå, du er vågen.
- Det er min bryllupsdag. - Og det er det smukkeste vejr.
Ja, er det ikke?
Så så.
Lila, er du helt, helt sikker på, at du vil giftes med Karl?
Nu siger jeg det altså bare.
Jeg tror ikke, at du er forelsket i Karl.
Jeg tror, at du er forelsket i Harris.
- Det er noget sludder. - Er det?
Jeg er ikke forelsket i Harris, og Harris er ikke forelsket i mig.
- Er du helt sikker? - Ja.
- Vil du vide, hvorfor jeg er sikker? - Ja.
- Fordi jeg spurgte ham. - Gjorde du det?
I går aftes midt under prøvemiddagen -
- fortalte jeg ham, at lige siden jeg var 15...
...har jeg sagt nej til alle andre fyre, fordi de ikke var ham.
Hvad bildte de sig ind ikke at være Harris?
Jeg tilbød ham nærmest, at jeg sneg mig ud og lod ham gøre alt ved mig, -
- som han havde lyst til.
Hvis jeg skal være helt ærlig, så kan jeg sagtens forstå dig.
Jeg tror ikke, jeg ville kunne gøre halvdelen af det.
Rent anatomisk.
Hvad sagde du dog, du ville gøre?
Jeg ydmygede mig selv godt og grundigt.
Det kan du godt forstå, ikke? Ved du, hvad jeg prøver at sige?
Jeg var nødt til at vide, om jeg havde en chance hos Harris.
Og jeg fik mit svar.
Så nu skal jeg giftes.
Måske er det så ikke Harris, der er den eneste ene.
Men derfor behøver du ikke gifte dig med Karl.
Skulle jeg så bare sende alle hjem og sige, at bruden har ombestemt sig?
Ja.
- Jeg er 24 år. - Og hvad så?
Karl ville gå i spåner.
Han ville komme over det.
Nej. Det ville han ikke. Han er ikke...
Han er ikke typen, der kommer over den slags.
Lila? Er du stået op, skat?
Øjeblik, mor.
- Der er meget, vi skal nå. - Det ved jeg godt.
Du skal være en god brudepige for mig.
Du skal være rigtig, rigtig sød over for Karl.
Kan du gøre mig den tjeneste?
Er det virkelig det, du allerhelst vil have mig til?
Han er en god mand. Han bliver en vidunderlig ægtemand.
Nu skal du altså op, skat.
- Godmorgen, Ann. - Godmorgen.
Dengang virkede det som en god idé.
Men så førte det ene det andet med sig, -
- og når jeg ser tilbage på det...
Hvad ser du så?
Spild. Fiasko.
- Ser du kun det? - Ja, stort set.
Prøv at tænke på en lykkelig tid.
Vil du lade være med at tale ned til mig?
Hvorfor lukker du ikke bare øjnene -
- og tænker på en tid, hvor du var lykkelig?
Det er bedst at vælge et hverdagsminde.
En hverdagssituation fra en helt almindelig dag.
Jeg vil hjem, mor.
- Åh, lille skat... - Alle har en mening.
Jeg er en frygtelig dårlig mor.
Undskyld, skat, men mor har ikke råd til en barnepige i dag.
- Jeg må hellere gå hjem med hende. - Vi skal øve.
Lad hende komme over til mig. Jeg har selv tre og ved, hvad jeg gør.
Nu skal du bare se. Det her er et klaver.
Og vi to skal spille på det, mens din mor synger for os.
Nu begynder vi.
Se lige mor.
Hvor er din kjole blevet af?
Hvilken kjole?
- Hej, Luc. - Hej, Annie.
Hvordan går det med bandet?
Vi er ude at køre landevejene tynde.
Connie, kunne du lide min sang?
Jeg er Nina. Connie tog hjem i nogle timer.
Jeg skulle ikke have slæbt dig med til alle de spillesteder.
Har du det godt, mor? Har du mange smerter?
Vi må hellere lade hende hvile sig.
Jeg vil gerne blive et øjeblik. Alene.
- Du må ikke trætte hende. - Bare fem minutter.
Hej, mor.
Hvordan har du det?
Nu skal vi ikke tale om mig. Hvordan har du det?
Jeg har det fint nok.
- Jeg er Nina, ikke? - Jo, selvfølgelig.
Du ser lidt mat ud. Lad mig mærke din pande.
- Jeg har det fint. - Nej, du har ikke.
Jeg har det godt nok. Det er ikke mig, der er syg.
Men du har det heller ikke godt.
- Må jeg fortælle dig noget? - Selvfølgelig.
Jeg er gravid.
Åh, skat...
...det er fantastisk.
Med Luc. Det er Lucs barn. Vores barn.
Jeg har ikke sagt det til ham. Jeg har ikke sagt det til nogen.
Mor... jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg tror ikke, jeg kunne finde på at få en abort, -
- men jeg kan heller ikke forestille mig resten af livet sammen med Luc.
Vi har været sammen i tre år nu, og jeg har aldrig følt mig sikker.
Jeg er to måneder henne.
Måske vil jeg fortryde det resten af livet, hvis jeg får det, -
- måske vil jeg fortryde det, hvis jeg ikke får det.
Det er skønt at få børn.
Du sagde, at Harris var din eneste ene.
Sådan vil jeg have det med Luc.
Harris viste mig, hvor stort det kan være.
Fortsæt.
Vil du love mig noget?
Når min søster er blevet gift med Dwight D. Eisenhower, -
- skal vi så ikke køre til New York sammen? Bare os to.
Vi kan gå på druk, vakle fra bar til bar, -
- bare mænge os med forbrydere og udskud.
Jeg synger for forbrydere og udskud.
Fra torsdag til søndag. Dem bliver man hurtigt træt af.
Se der. Se.
- Tror du, der er et brev i flasken? - Ja, det må der da være.
Karl har sikkert smidt en masse flasker i vandet i går til Lila.
Nej, den er til os.
Bare vent og se. Der står nok noget i retning af:
"Lila, jeg elsker dig for evigt."
Nok snarere: "Den, der finder flasken, må få tre ønsker opfyldt."
Tænk over, hvad du vil ønske dig.
Hvad så?
Det er vin. Meget gammel vin.
- Du må ikke drikke den. - Hvad tror du egentlig om mig?
Undskyld. Selvfølgelig ville du ikke det.
- Hej. - Se, hvad jeg har fundet.
Jamen dog. Nattens dronnings kjole.
- Kan du huske hende i den? - Svagt.
Når jeg tænker på mor, ser jeg hende altid i den her -
- på vej på arbejde. Hun elskede at synge.
- Det var nærmest masochistisk. - Nej da.
Hun endte med at optræde til bryllupper.
Kan du huske, dengang hun tog os med til en koncert med Peggy Lee?
- Det var skrækkeligt. - Nej.
- Mor tudede. - Fordi hun blev så rørt.
Fordi hun sad der med to små piger, og Peggy Lee stod oppe på scenen.
Hvor ulykkelig har du brug for at gøre mor?
Gider du oversætte?
- Glem det. Vi er trætte begge to. - Jeg synes ikke, vi skal glemme det.
Alle tiders.
Du vil gerne lade, som om mors liv var lige så uforløst, som dit er.
Du får ikke lov til at forpeste hendes sidste tid -
- med alskens gamle ulykker, som måske bare er febervildelser.
Du skal sgu ikke komme her og stemple mit liv som uforløst.
Så dit liv er forløst?
Den forløste har karriere, ægteskab, hus og have.
- Tilfældigvis tæt på mor. - Hun havde brug for en tæt på.
- Rengøringshjælp, au pair-pige... - Hun var så svækket.
Og ingen sex, for selv hvis du ikke var træt, ville børnene jo høre det.
Hold så op!
Jeg ser ikke på dig og tænker: "Hold kæft, hvor er hun dog forløst."
- Så lad os tale om dit liv. - Fint.
- Du har haft fire karrierer. - Gogodansen tæller ikke.
Du ville jo være danser.
Fatter du, hvor hårdt det var at erkende, jeg ikke havde talent?
Jeg tror ikke, du virkelig prøvede. Luc er en ud af et hav af kærester.
- Hvor mange er et hav? - Og ham dropper du også.
Om fem år har du et nyt job og en ny kæreste.
Og fem år senere gentager historien sig.
Der er ikke noget, der får tag i dig, du driver bare videre.
Noget har da fået tag i mig.
Jeg er gravid.
- Er du? - Ja.
Åh, skat...
- Sæt dig ned. - Jeg er altså kun to måneder henne.
Det var en smutter.
Det kan ske selv for én med udtalt skræk for faste forhold.
Sæt dig nu ned.
Okay, så sætter jeg mig ned, hvis det betyder så meget for dig.
Du kan blive en rigtig god mor.
Du elsker virkelig dine unger, ikke?
Over alt på jorden.
Det har jeg forstået.
Derfor kan de stadig drive mig til vanvid.
Og jeg tænker da også indimellem på, -
- om jeg hellere ville være en surfersild med syv dumme kærester.
Det kan jeg også godt forstå.
Lover du ikke at blive sur, hvis jeg siger noget?
Jeg skal gøre mit bedste.
Hvis du bliver ved med at være den slemme pige, -
- som skal ødelægge alt for alle, du møder, -
- risikerer du at ende med at sidde alene tilbage.
Undskyld, Nina.
Der kan du selv se.
Jeg blev ikke sur.
Hej.
- Hvad laver jeg her? Hvem er du? - Jeg er jo natsygeplejersken.
- Du sagde, du havde mødt mine mænd. - Det har jeg desværre ikke.
Jeg giftede mig med Ralph Haverford, forloveren.
Er det ikke pudsigt? Han lovede mig da også guld og grønne skove.
Jeg spyttede ham ud på fortovet som et stykke tyggegummi.
Sikke en brudepige...
Har du det bedre nu?
Så giftede jeg mig med Phil, Ninas far. Hans hår var så flot.
Det er godt med flot hår.
- Er du gift? - Ja.
Elsker du ham, så det gør dig helt skør?
Vi har været gift i snart 40 år.
Jeg har også været gift i over 40 år.
Med Harris. Jeg har bare ikke set ham under hele ægteskabet.
Måske er det bedst sådan.
Er der én, du gerne vil have skal komme?
- Er du nervøs? - Ja... en smule.
Du er blændende smuk.
- Bare tag en dyb indånding. - Ja.
Peach...
Mon Peach og Pip bliver de næste?
- Pip er lidt stiv i det. - Det kan Peach godt lide.
Så er det os.
Så kunne Buddy få Lizzie.
Synes du, at alle dine bryllupsgæster skal giftes med hinanden?
Nej. Men mit bryllup må da gerne inspirere dem.
Ann...
Er du klar, skat?
Ja. Jeg er klar.
"Vi er af samme stof som vore drømme."
- Er du klar? - Det er jeg vel.
Jeg vil gerne synge "Time After Time".
Hej, alle sammen.
Da Lila bad mig om at synge, -
- sagde jeg, at jeg kun synger for fyldebøtter og turister.
Og vi er jo ikke turister.
Men hun godtog ikke mit nej.
Så Lila... den her er til dig.
- Hvor blev du af? - Jeg listede ud. Jeg følte mig dum.
Du var ikke dum! Du var en helt.
Nej, du var helten. Jeg var nogenlunde.
Nej, jeg var ikke særlig god. Det er helt i orden.
Der var bare noget ved at stå deroppe og synge den sang for Lila...
Det er svært at beskrive...
Jeg har altid ligesom bare sunget ud i salen, -
- men da jeg sang den specielt til Lila...
Det var noget helt andet.
Du har virkelig talent.
For første gang i livet føler jeg...
...at jeg måske har talent.
Jeg vil være god til det.
Ikke bare sådan nogenlunde, men rigtig, rigtig god.
Jeg vil synge på Mars en dag.
Hvis du synger på Mars, -
- så lukker jeg min praksis og flyver op for at se dig.
- Får vi så brug for en ny stjerne? - Ja.
Den skal være tæt på den, du fandt i går aftes.
Der er en fin stjerne lidt syd for den.
Er den ikke lidt for beskeden?
Der er masser af stjerner. Den der er kun din anden.
Hej!
- Afbrød jeg jer midt i noget? - Nej, Buddy.
Aftenen står i kærlighedens tegn.
I alle dens afskygninger.
Kom, nu skal vi danse.
Alle tre.
Jeg har endelig fået en idé til min roman.
Historien om en gangster, der er forelsket i en rig pige.
Det er jo "Den Store Gatsby".
Pokkers også.
Pyt. I min version bliver de gift og lever lykkeligt til deres dages ende.
- Er Ann ikke fantastisk? - Hun er god nok.
Ann, Lila og jeg har været venner siden college.
Nu er Lila en hustru.
- Så er der kun Ann og mig tilbage. - Buddy...
Buddy, måske skal du se at...
Ups.
Undskyld, gamle jas.
- Det er vinen. - Kom nu tilbage, Buddy.
Jeg er bare lidt kamptræt, men nu tilbage til fronten.
Det vil han ikke huske i morgen tidlig, vel?
Måske vil han.
Ann! Ann Grant, førstebrudepige på slap line.
Du ved vist alt om bierne og blomsterne.
Undskyld. Jeg er en dårlig brudepige.
- Du er perfekt, Lila. - Vognen venter.
Mrs. Karl Ross...
Og du har ikke sagt... et ord... til nogen...
...om det i morges?
- Hvad mener du? - Brudens lille hysteriske anfald.
Det kunne jeg ikke drømme om.
Godt. Folk kunne nemt misforstå det.
Lila, hvis du gerne vil have det, så kører jeg dig væk lige nu.
Jeg skal nok forklare det for alle. Jeg sætter dig ind i bilen og kører.
Det er ikke for sent.
Du skal bare sige til, så kører jeg dig væk.
Du må komme og besøge os i Boston, når vi kommer hjem igen.
Lover du det?
Ja.
Det lover jeg.
Nå... men så skal jeg af sted.
Kom her.
- Ved du, hvad det er tid til nu? - Udspringsklippen.
- Jeg tror, jeg springer over. - Det er en tradition.
Du skal heppe på fjolserne.
Jeg er et af dem. Vil du ikke heppe på mig?
- Har I set Buddy? - Ja, for lidt siden.
Gå bare i forvejen.
- Jeg er der inden for et kvarter. - Jeg venter på dig der.
Nå, her er du.
- Jeg kyssede Harris. - Ja, det så jeg godt.
Det er ikke... fordi jeg er sådan en.
- Det var helt i orden, hvis du var. - "Er det ikke en smuk tanke?"
Den replik har Hemingway sgu allerede snuppet.
- Der er ikke noget galt i det. - Lila og jeg har altid...
Vi har altid været forgabte i Harris.
Lila har været forelsket i ham næsten hele livet.
Men det passer sig ikke at have et forhold til tyendet.
Det er jo tåbeligt.
Ikke for visse mennesker.
- Vil du se noget rigtig tåbeligt? - Ja.
Hvad er det?
Det er en seddel, du sendte mig, da vi var på første år.
I en filosofitime.
- Jeg kan ikke læse, hvad der står. - Nej, blækket er blegnet. Der står:
"Wittgenstein, Schmittgenstein. Hvad skal vi have til frokost?"
- Står der bare det? - Ja.
- Og den tog du med til brylluppet? - Nej.
Jeg har haft den i lommen i...
...fire år.
Hvad?
Jeg proppede den i lommen efter timen.
Og samme aften på mit kollegieværelse tog jeg den op -
- og lagde den på mit skrivebord sammen med mine nøgler og småpenge.
Næste morgen...
...kom jeg den af en eller anden grund i lommen igen -
- sammen med mine nøgler og mine småpenge.
Jeg har haft den på mig lige siden.
Jeg forstår ikke, hvor du vil hen.
Jo, du gør.
Du har fået alt for meget at drikke.
- Hvem af jer er jeg jaloux på? - I morgen tidlig har du glemt det.
Tænk, hvis vi to bare kunne synge sammen og grine sammen -
- til vores dages ende.
Hvis vi fik et par fjollede børn, der forstod vores humor -
- og lærte os nogle nye sange.
Det ville aldrig gå.
Nej, ikke for dig.
Nej, skat.
Ikke for mig.
Jeg er ked af det.
Må jeg få sedlen igen?
- Kom så, Pip! - Pip! Pip! Pip!
I nåede det lige. Det er min tur nu.
"Hvor de mennesker dog er dumme."
Kom så, Peach! Det er Peachs tur.
Vil du ikke hjælpe mig med at holde øje med Buddy?
Jeg vil hellere hjælpe dig med at holde øje med mig.
- Endelig en pige, der tør noget! - Vis os et flot spring.
Vil du hjælpe mig med at få Buddy i seng?
Hold op med at tænke på Buddy. Bare i fem minutter.
Med glæde.
Buddy! Buddy!
Kom så, Buddy!
Buddy! Buddy! Buddy!
Buddy!
Buddy?
Flyt jer!
- Kan du se ham? - Nej.
Hvor er han?
- Kan I se ham? - Nej!
Der må ikke ske dig noget, Buddy.
Er der nogen, der har tabt noget?
Han er heroppe!
Den smager salt nu.
Du er ikke nogen helt. Du er en ynk!
Hav modet til at kaste dig ud i dit eget liv!
- Er det her ikke mit liv? - Skriv en sætning og så en til.
Kys mænd, hvis du har lyst! Forarg dine forældre!
Vær en mand! Bare jeg ikke skal blandes ind i det.
Du skal ikke gå rundt med en dum, lille seddel, -
- som jeg skrev til dig for flere år siden.
Du er slet ikke interesseret i mig. Kun i dine drømme om mig.
Det bliver du nødt til at indrømme over for dig selv.
Lad mig være i fred.
For fanden da, nu blev sedlen jo våd.
Få mig væk herfra.
- Hvor vil du hen? - Jeg vil bare væk fra de folk.
Jeg ved, hvor vi tager hen. Kom.
- Hvor skal vi hen? - Det er en overraskelse.
Ann... der er bare én ting til, jeg må fortælle dig...
Der er én ting til, jeg vil sige.
Velkommen til mit gemmested.
"Anatomi for begyndere".
Jeg har vidst, jeg ville være læge, lige siden jeg var otte.
Jeg har aldrig mødt en mand, der var så alvorlig som dig.
Der er nok ikke meget skæg ved mig.
Det sagde jeg ikke.
Din skjorte er våd.
Hvad er det?
Det er bare noget i luften.
- Har det altid været sådan? - Ja, såmænd.
Jeg bryder mig ikke rigtig om det.
Sikke en nat.
- Hvor er Ann? - Og hvor er Harris?
Følg efter den bil.
Han er vist godt lakket til.
Nå, gamle jas. Så er det hjem og i seng.
- Du gode gud! - Hvad?
Der er blod over det hele!
Åh gud.
- Han trækker vejret. - Jeg får fat i en læge.
- Harris er jo læge! - Hvor er Harris?
Harris! Harris!
- Vi må få ham på hospitalet. - Det er farligt at flytte ham.
- Han har noget i hånden. - Hvad er det, Buddy?
Det er bare en gammel lap papir.
- Vi bærer ham. - Nej, tag benene.
Hold da op.
- Buddy havde ret. - Ret i hvad?
Ret i det, han sagde om dig. Du er fantastisk.
Du bliver en stor stjerne.
Det er meget få forundt at blive en stjerne.
For mig er du en stor stjerne.
Jeg har fundet din kjole.
Den er stadig lige så smuk... som jeg husker den.
Jeg må indrømme, at jeg nogle gange hadede dig, når du tog den på.
Jeg forstod det ikke rigtigt, før...
...jeg selv fik Ethan og Chloe.
Det virker, som om man svigter sine børn, uanset hvad man gør.
Uanset om man synger på natklubber eller bliver hjemme hos dem.
Man begynder at tænke over, hvilke af ens fejltrin de vil glemme.
Og hvilke de stadig vil tale om flere år efter ens død.
Jeg har længe villet fortælle dig, at jeg nu har indset, -
- hvordan det må have været for dig.
Nu er jeg bange for, at jeg ventede for længe.
Tror du, du kan være min gode, gamle mor igen?
Det betyder virkelig meget for mig.
Jeg vil have dig tilbage.
Nu får vi ballade.
- Måske skal vi tage flugten. - Hvor kan vi tage hen?
Vi kan tage båden og sejle til Barbados.
- Jeg har aldrig været på Barbados. - Det har jeg heller ikke.
Men vi bør nok lige sige farvel til familien, inden vi stjæler deres båd.
- Jeg har en underlig fornemmelse. - Af hvad?
Jeg vil ikke ind i det hus igen. Ikke ét minut.
Bare for god ordens skyld.
- Kys mig. - Med glæde.
- Så du kommer og henter mig igen? - Ja.
Goddag.
Er I Anns døtre?
- Ja, jeg hedder Nina. - Constance.
Jeg er Lila Ross, en af jeres mors gamle veninder.
Hej.
Hendes sygeplejerske ringede og fortalte, -
- jeres mor er alvorligt syg, så jeg kørte straks.
- Jeg håber ikke, det er ubelejligt. - Slet ikke. Kom indenfor.
Hun ligger ovenpå.
Ann?
Er du en engel? Jeg er helt ærligt helst fri for den slags pjat herinde.
Jeg er ikke just nogen engel. Det er Lila.
Du godeste!
Hvor er det dog længe siden.
År og dage.
Det er utroligt svært at være så syg.
Jeg så Karl sygne hen.
Er Karl...
Død?
Det har han været i syv år nu.
Vi har tre børn.
- Jeg har to piger. - Ja, det ved jeg.
Jeg mødte dem nedenunder. Det er et par skønne piger.
Ser du stadig noget til Harris?
Det bliver ved julekortene.
Han mødte en pige i Shelburne Falls, en sygeplejerske.
Ja, det ved jeg godt.
Han skrev et brev til mig.
Det ved jeg godt.
Jeg troede, jeg ville få så mange chancer.
Der var da nogle.
Men ikke...
Ingen anden rørte ved mit hjerte som...
Så så.
Har du været lykkelig?
Indimellem.
Og indimellem har jeg været meget ulykkelig.
Og sådan var det bare?
Jeg har aldrig forventet lige så meget af livet, som du har.
- Jeg havde store forventninger. - Ja, det havde du.
Og du fik også meget.
To dårlige ægteskaber. Og jeg var ikke nogen særlig god sangerinde.
Du sang til mit bryllup.
Ja, for et par århundreder siden.
Gud, hvor var du fantastisk.
Du var så smuk, da du stod deroppe på scenen.
Så modig og stærk...
...og fuld af håb.
Det var ikke noget særligt.
Det betød meget for mig.
- Jeg tænker på det. - Du godeste.
Jeg tænker tit tilbage på det.
Gør du virkelig?
Ja.
Harris? Harris!
- Ann? - Hej.
- Hvordan går det? - Godt. Jeg har det godt.
Det var da utroligt.
- Jeg flytter til Los Angeles. - Vi skal hjem til Shelburne Falls.
Vi har bare været på besøg hos min kones bror.
- Er det din søn? - Buddy.
Han er to år.
- Hold da op. - Vil du hilse på dem?
Jeg skal nå mit fly.
- Du ser godt ud. - Tak i lige måde.
- Jeg har en datter. - Det var da skønt.
- Synger du stadig? - Ikke lige for tiden.
- Hvorfor holdt du op? - Jeg blev gift.
Jeg giftede mig med Ralph Haverford.
Så fik jeg barn, og ja, du ved...
Det ene med det andet.
Jeg er nødt til at fortælle dig noget.
Jeg kan stadig finde vores stjerner.
Nå...
...men ring til mig, hvis du kommer til Los Angeles.
Ja. Og hvis du nogensinde er i Shelburne Falls...
Du tilbød at redde mig...
...fra mit eget bryllup.
Kan du huske det?
Ja.
Jeg var ikke helt sikker på, hvad jeg ville den dag.
Jeg er heller ikke sikker på, hvad jeg burde have villet.
Men jeg har tænkt på dig, som stod deroppe og sang.
Jeg ville ønske, jeg kunne synge for dig igen.
Du kan umuligt have vidst, hvor meget det betød for mig.
Men synes du ikke, at mindst en af os -
- skulle have været gift med Harris?
Jeg tror...
...at vi gjorde det, vi var nødt til at gøre.
Ja...
...det gjorde vi vel.
- Må jeg spørge dig om noget? - Selvfølgelig.
Hvem var Harris?
Harris var en knægt, som din mor var kæreste med.
For lang tid siden.
Var hun forelsket i ham?
Det var vi alle sammen.
Hvad skete der med ham?
Han blev læge i et fattigt kvarter, stiftede familie...
...og blev en gammel mand.
Undskyld, men jeg er bare nødt til at spørge om noget mere.
Tror du, at mor begik et alvorligt fejltrin dengang?
Harris var bare en knægt.
Han var godt nok utroligt flot, men...
Din mor har haft et fuldt liv. Hun fik jer.
Og hvad fik hun ud af det?
Hun sang til mit bryllup.
Hun var mor for to piger.
Vi kan ikke få alt at vide om hendes liv.
Men... jeg kan forsikre dig for, at hun fik meget ud af livet.
Det er min taxa.
Hun har bare sagt så meget underligt.
Mennesket er jo en gådefuld skabning.
Og i sidste ende er der så meget, som er umådelig ligegyldigt.
Tror du virkelig det?
Lyt til en gammel dame.
- Hej, mor. - Hej, min skat.
Hvordan har du det?
Jeg har det ganske vidunderligt. Jeg føler mig slet ikke syg.
Du ser også ud til at have det lidt bedre.
Jeg har det vist også lidt bedre.
Jeg vil stå op og lave det store morgenbord til os alle sammen.
Nu er du vist lidt for ambitiøs.
- Vil du gøre noget for mig? - Hvad som helst.
Vil du forsøge at være lykkelig?
Det var ikke så lidt, mor.
Vil du forsøge ikke altid at være så bange?
For...
...der findes slet ikke fejltrin.
Man får lampefeber...
...men man synger alligevel.
Nu vil jeg bare sove lidt.
- Mor, du skal hjælpe mig. - Øjeblik, Connie.
Du skal hjælpe mig nu! Jeg kan ikke få kjolen på Barbie.
- Kan hun ikke vente lidt? - Nej. Hun skal have den på nu.
- Jeg kan ikke arbejde i den larm. - Det kan du have ret i.
- Værsgo. - Jeg er ved at lave mad.
- Kan du tage Nina i 20 minutter? - Nej, jeg har en deadline.
Barbie kommer for sent.
Hvad kommer hun for sent til, skat?
Til festen. Og så går hun glip af det hele.
Jeg ser månen
månen ser m/g
og månen ser en skat som d/g
Gud pas på månen pas på m/g
pas på m/n skattep/ge ja d/g
Gud så ned fra h/m/en b/å
og du b/ev den skat som jeg måtte få
han va/gte d/g b/andt a//e p/'r
for han v/dste du / m/t hjerte b//'r
Godmorgen.
Tak.
Ved du hvad?
Nej.
Jeg er gravid.
Det er løgn.
- Nej, det er alvor. - Hold da op.
Er du glad?
Ja. Er du glad?
Det tror jeg nok.
Det tror jeg faktisk, jeg er.
Du skal da sidde ned.
Jeg er kun to måneder henne. Jeg har det fint.
Hold da op.
- Vi skal have et barn. - Jeg er skræmt fra vid og sans.
- Det bliver rigtig godt. - Det tror jeg også. Meget af tiden.
Og andre gange vil jeg være totalt udmattet og arrig -
- og tro, at jeg har ødelagt mit liv.
Jeg skal nok være der.
Du vil altid være der, ikke? Også hvis jeg skulle blive...
...forvirret og forkrampet og en værre strid kælling?
Jeg vil gøre mit bedste.
Det vil jeg også.
Connie...
...vi skal have barn.
Ja, det ved jeg godt. Det er skønt.
Jeg...
Det...
Jeg skal være far!
Du skal være moster!
Piger...
...I må hellere komme op nu.
- Jeg venter hernede. - Ja, du bliver her, ikke?
- Jo. - Det er jeg rigtig glad for.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2007